2004.11.02. 01:58
Internetről szállnak alá a pillangók
Mióta kiszorultak a közterületekről, gyermekek és fiatalok által gyakran látogatott internetes csevegő oldalakon árulják testüket a kezdő budapesti örömlányok. Lapunk utánajárt, milyen is egy világhálón meghirdetett kupi a valóságban.
A legősibb mesterség művelői kiszorultak a közterületekről. Újabban az internet segítségével próbálnak vendégekre vadászni. Ezel nincs baj, ha a lányok az örömvadászok által jól ismert pornóoldalakon árulják bájaikat. A napokban azonban arra lettünk figyelmesek, hogy jó néhány „testi szabadfoglalkozású” hölgy a fiatalok és gyermekek által kedvelt csevegő oldalon próbál áruba bocsátkozni. Ezeken az oldalakon névtelenségbe burkolózó emberek ismerkednek, beszélgetnek egymással. Többnyire olyan levelezőrendszereken, melyet csak az ismerkedni vágyók látnak. A traccsparti internetes álnéven folyik, melynek az esetek többségében köze sincs az éppen számítógép előtt ülő ember valódi nevéhez. A személyes érdeklődést az oldal regisztrált látogatói által kitöltött bemutatkozó adatlap kelti fel. Ezen azt is feltüntetheti a felhasználó, hogy alkalmi szexpartnert keres.
Így figyeltünk fel a magát Paula21-nek nevező hölgyre. Privát levelezésünk elején elmondta, hogy ő a szexből él, majd írásban közölte mobiltelefonja számát és azt, hogy 20 ezer forintot vigyek magammal a „randira”. A találka előtt telefonon beszéltünk. Paula21 kicsit zavart volt, de elmondta, hogy ő még kezdő a műfajban, nemrég költözött vidékről Budapestre. Jelenleg egy internetes kávézóban dolgozik az Astoria mellett félállásban, és két barátnőjével bérelnek lakást a Nemzeti Múzeum szomszédságában. Végül megadta a címét és megbeszéltük az időpontot. „Azért a cseten próbálkozunk, mert az újsághirdetéseket a stricik többnyire ellenőrzik. Ha valakiről kiderül, hogy nem fizet a védelemért, arra rátelepszenek.”
Paula21 és barátnői a Bródy Sándor utcában alakították ki illegális örömtanyájukat. A lakás háromszobás, melyből kettő „akcióhelyiség”, egy meg a társalgó. A vörös hajú „dolgozó lány” érkezésem után azonnal közli, hogy amennyiben nem tetszik nekem, ne keseredjek el. Várjak negyedórát és megérkeznek lakótársai, akik szintén testükkel küzdenek
a jobb létért. A várakozás perceiben kiderül, hogy a lakás bérlői mindhárman fodrászként végeztek egy alföldi kisvárosban, majd amikor egyértelművé vált számukra, hogy tanult szakmájukkal nem mennek sokra, eldöntötték, hogy Pestre költöznek és az örömiparban próbálnak szerencsét. „Fejenként összedobtunk 50 ezer forintot, kivettük ezt a lakást és regisztráltuk magunkat a cseten. Naponta három-négy kuncsaft bejön fejenként. A barátnőim főleg délelőtt dolgoznak, én meg a délutáni órákban. Van már valamennyi pénzünk, de pontosan tudom, ha a főbérlő megszagolja, hogy mivel foglalkozunk, azonnal az utcára kerülünk” – meséli Paula21.
Nyílik az ajtó és hazaérnek a „munkatársak”. Egyikük sem nyeri el tetszésemet, mikor ezt közlöm, hirtelen piaci árként kezdik kezelni a korábban közölt óránkénti tízezres tarifát. „Hatezer nem jó?”– kérdi a filigrán fekete barátnő. Mikor erre is nemet mondok, közli, hogy ez nem melegedő. Megértem a célzást. Rögvest távozom.